![צילום: Pixabay צילום: Pixabay](https://storage.gal-gefen.co.il/articles/15787_tumb_800X480.jpg)
למרות שהתיק היה מקרה שגרתי של בעל שעזב את הבית לטובת מישהי אחרת, הייתי חייב לאתר עוד פרטים וזה לא היה פשוט. סיימתי לכתוב את דו"ח החקירה, וצירפתי את הדיסקים עם סרטי הוידאו והצילומים. מדובר בבעל שעזב את הבית לפני מספר חודשים לכתובת לא ידועה. המטרה הייתה לאתר אותו, ולבדוק אם יש לו כבר קשר אינטימי חדש עם אישה אחרת. חתמתי את המעטפה ויצאתי לפגישה עם הלקוחה שלי ועורך דינה. לא היה בתיק הזה משהו מיוחד. מקרה סטנדרטי למדי. עצם זה שחיים בוחר להסתיר את כתובת המגורים שלו מפני אשתו והילדים, הכריע את תוצאות התיק מלכתחילה. ברור היה מה עתיד לקרות. נקודת הפתיחה הייתה מקום עבודתו של חיים. מעקב קצר אחרי שעות העבודה הוביל אותי לדירה שהוא שוכר. שם גיליתי שהוא חי כבר עם אישה אחרת, ובכמה ימים שלאחר מכן אספתי מספיק ראיות שממחישות את הקשר שלהם ואת המגורים המשותפים. תיק סגור. עדיין גבר נשוי אי אפשר לומר שהעו"ד לא התרשם מהצילומים. הם באמת לא השאירו יותר מדי פתח לספקות. "זה לא מספיק לתיק שלנו" בחר עורך הדין בכל זאת להעיר "אני חייב עוד. אני צריך לדעת מתי הקשר הזה התחיל". עורך הדין רוצה לחדד בפני בית הדין הרבני, שחיים לא סתם עזב את הבית, אלא שהוא עזב בגלל המאהבת, "אני חייב להדגיש את הטענה שהוא נתן עינו באישה אחרת עוד לפני שעזב". מדהים אותי איך מתגלה כל פעם איזה רזולוציה חדשה שצריך להעמיק איתה חקירה. אני מבין שחיים אימץ לעצמו סטטוס של פרוד, אבל זהו רק ביטוי חברתי ולא מעמד משפטי. מבחינה משפטית הוא נחשב נשוי, ולכן ראיות של בגידה בהחלט רלוונטיות. חזרתי למשרדי, ופתחתי מחדש את תיק החקירה. זה כבר לא פשוט לאתר ראיות מהעבר. נקודת הפתיחה שלי היה לאתר את בעל הנכס של הדירה שחיים שוכר. בגלל שהשניים גרים יחד קיוויתי למצוא חיזוק כלשהוא לכך שהמאהבת היא הדיירת הראשית וחיים הצטרף אליה או אולי שניהם באו יחד לראות לראשונה את הדירה השכורה. בעל הנכס הכיר רק את חיים עצמו. במהלך ימי המעקב, חיים והמאהבת הסתובבו בצורה די חופשית וגלויה ברחבי העיר שלהם. אולי בגלל שזאת עיר אחרת והיא רחוקה מהעיר המקורית, בה הלקוחה מתגוררת. אחת הכתובות שהם הגיעו אליו יחד היתה אצל הוריה של המאהבת. בשעתו, זה לא היה מידע חשוב, אבל היום כן ואני מבין מזה שהם יודעים על הקשר בין השניים. מה שלא בטוח שהם יודעים, שחיים הוא עדיין גבר נשוי. דרך האחות ערכתי את הבדיקות הרגילות שלי על כל בני המשפחה של רונית, המאהבת של חיים. חיפשתי תירוץ כלשהו הולם לפנות אליהם באקראי. שני הוריה של רונית עובדים כשכירים ולא היה משהו בעבודה שלהם שאפשר לי עילה לפנות אליהם. ככה בדקתי גם את אחותה ואחיה. לאחיה משה יש עסק עצמאי, שמוכר בלונים וכל מיני גאג'דטים אחרים לאירועים פרטיים. בינגו. זה התירוץ שלי. "בוקר טוב" פניתי אליו בטלפון "אני מתעניין לגבי השרות שלך". משה היה אדיב מאד, ובניתי את השיחה בהדרגה. הוא במקרה שאל, אבל גם אם הוא לא היה עושה את זה הייתי אומר "אני עובד משרד סמוך למשרד של אחותך, והיא סיפרה לי עליך". זה היה השלב שהוא תשאל אותי על "האירוע" שלי: איפה זה מתקיים, מתי, כמות אנשים, מה אני אוהב לקשט או מה חשבתי לעשות. טבעי ביותר בדיוק כמו שכל שיחת מכירה אחרת צריכה להיות. נתתי לו להוביל אותי עם שאלות ותשובות. לאחר שהוא סיים את הפרזנטציה שלו, הוא עבר לשלב של העלויות. "הבנתי. אני רוצה להתייעץ רגע. אני לא עושה את זה לבדי" הסברתי לו. בסיפורי כיסוי, קשה לתזמן את הרגע הנכון והמתאים להשיג את המידע שבגללו התחלתי בכלל את השיחה. זה יותר ענין של תחושה, ולא רק של טכניקה. מההתלהבות שבו הוא דיבר על עבודתו, הבנתי כמה הוא תקשורתי. זה היה מעולה עבורי. "אני ממש שמח שאחותך קישרה בינינו" אמרתי למשה "אתה נשמע מאד מקצועי וממש בחור לבבי. בדיוק כמוה אגב". חיכיתי שהוא יגיד משהו בחזרה ואז המשכתי "אפילו שהיא רמזה לי שהמשפחה קצת עושה לה חיים לא פשוטים בזמן האחרון. אתה יודע... בגלל הבן זוג שלה". אחרי שמישהו מדבר איתך כמה דקות ארוכות בנינוחות, זה לא ישתנה פתאום. "באמת, למה?" זה היה מצוין שהוא התעניין. זה לא באמת משנה על מה אני מדבר, ואם זה בכלל נכון. מה שחשוב בסיפור כיסוי שחייב להיות שמץ מסוים של אמת, גם אם זה לא קשור אליו ישירות. "על זה שהיא רצה עם הקשר מהר מדי. היא עברה לגור איתו כל כך מהר". למשה לא היה מושג על מה אני מדבר. אף אחד מהמשפחה לא העיר לה על כלום. זה החיים שלה והיא יכולה לעשות איתם מה שהיא רוצה. יחד עם זאת, הוא רק יכול לדבר בשם עצמו, ויתכן שרונית כביכול התכוונה למישהו אחר במשפחה שמציק לה. מעולם לא אמרתי לו שהוא הבעיה. בכל מקרה, כמו שאמרתי כבר קודם, לא משנה על מה מדברים, העיקר שמדברים. "זה לא נחשב כל כך מהר. לדעתי הם איזה שנה כבר יחד, פחות או יותר" משה סיפק את מסגרת הזמן של הקשר עצמו, שהוא הרבה מעבר לזמן שהם גרים יחד, וזאת מבלי שהוא יודע שזה היה הדבר היחידי שעניין אותי באמת בשיחה איתו. "איזה פה גדול יש לי" התחלתי לקפל את השיחה. עכשיו רק צריך לעשות מאמץ כדי שהוא ישמור את השיחה הזאת לעצמו "ממש לא נעים שהתערבתי לה ככה בחיים. זה לא מתאים לי לעשות את זה. אני מקווה שתוכל לשמור את זה לעצמך. לא רוצה שהיא תכעס עלי". משה נתן לי מילה של גבר, והאמת שהוא עמד בה. הכותב הינו סאם זיברט, בעליו של "סייט חקירות" 03-5322520. הסיפורים מבוססים על מקרים אמיתיים. הנפשות ופרטים נוספים שונו למניעת זיהוי הלקוחות.